Klokka er 08.35 og her kommer været og nyhetene fra New York.
Det er nå to minusgrader og klart på Manhattan.
Det blir snø i morgentimene, og fortsatt minusgrader.
Tre New York-politimenn behandles for skuddskader.
De tre ble skutt i løpet av en time i går kveld, to av dem på t-banen.
- Er du klar? - Ja.
- Du ser veldig bra ut. - Takk.
- Er du helt sikker på dette? - Ja.
Politikonstabel Krinsky skjøt tilbake og såret en sivilist...
Hei, kjekken.
...kom seg kjapt unna og flyktet ut på perrongen.
Takk.
- Greit. - Ikke gjør noe dumt.
Det er slutt på pengene. Hva annet kan jeg da gjøre?
Hei! Stopp! Hei!
Ut! Ut av den helvetes lastebilen!
Vi drar. Kjør!
Da jeg våknet i morges, hadde jeg stor tro på dette.
Jaså?
- Du har rådet meg fra det i to år. - Nå som alle er med, er jeg henrykt.
Her kommer de.
Vi har gjennomgått økonomien din. Dette er mye penger for deg.
Så hvorfor er du så ivrig etter å få denne forurensede tomta?
Av samme grunn som deg, antar jeg.
Jeg er i konfeksjonsbransjen. Den går jeg god for.
Jeg arvet eiendommen av min onkel. Han hadde dessverre ikke egne barn.
Han satte opp de oljetankene. Dette stedet betyr ikke noe for meg.
Jeg tilbød deg å leie det for en rimelig pris, men du slo ikke til.
Nei, jeg vil eie det jeg bruker.
Det kan jeg forstå.
Så?
Ja. Har Walsh gjennomgått kontrakten?
- Selvsagt. - Du har med deg pengene?
Du har 30 dager på deg til å sluttføre handelen. Ingen henstand.
- Ingen eventualiteter. - Jeg forstår.
Oppfyll vilkårene, så er eiendommen din.
Ellers beholder vi pengene-
- og selger til konkurrentene dine, som er nesten like pågående som deg.
Jeg liker deg, men eneste grunn til at vi valgte deg-
- er de gunstige vilkårene i kontrakten.
Ja.
- Når du har undertegnet... - Jeg forstår.
Vis oss pengene, så undertegner jeg kontrakten.
Her er de.
Pluss en likedan veske.
Her.
- Mazel Tov. - Mazel Tov.
- Gratulerer. - Det er ikke vårt ennå.
Det er en bedrift å ha kommet så langt. Dette er en bra dag.
Du får gå rundt og nyte det en stund.
Du brakk nok kjeven på ham.
Går det bra?
Helvete. Har politiet vært her?
Han ble etterlatt på motorveien uten lastebilen. De kjørte ham hit.
- Kan du snakke? - Sí.
- Får jeg snakke med deg utenfor? - Ja.
- Undertegnet de kontrakten? - Ja.
- Og de tok imot depositumet? - Ja. Nå er det i gang.
- Gratulerer. - Takk. I like måte.
Nå har vi 30 dager på oss.
Jævla idioter. Stakkaren har jobbet ræva av seg.
Skal jeg snakke med broren min?
Nei, ikke si noe, verken til broren eller faren din. Ok?
- Ok, men det kan ikke fortsette. - Jeg snakker med statsadvokaten.
Drit i ham. Han hjelper oss ikke.
Det er urettferdig mot dem. Du er i krig nå.
- Nei, det er jeg ikke. - Å nei? De er det.
- Skal du se på det nye huset? - Ja, vi ses hjemme.
Trenger du noe?
Ok. Jeg henter deg når du får reise hjem.
Takk.
De mennene er noen feiginger.
De er for svake til å forsørge seg eller slåss uten våpen.
Og for dumme til å finne seg annet å gjøre.
- Dere har gjort det dere skal? - Ja.
- Og hva er det? - Unnskyld?
Du sa du har gjort det du skal, så jeg lurer på hva du har gjort.
Jeg vet ikke helt. Jeg kom hit fire. Jeg er egentlig ferdig med skiftet.
Så du har ikke gjort noe?
Hvorfor tok de den?
De ville ha drivstoffet for 6000 dollar som var i den.
Lastebiler 14-23 er på veien. 30-33 er klare til å kjøre.
6, drivstoffet er klart, så dra dit snarest.
- Beklager at dere måtte vente. - Takk for møtet, Lawrence.
Selvsagt. Visste ikke at du også kom, Morales.
- Jo. - Hva kan jeg bistå med?
- Vi trenger din hjelp. - Med hva?
- Lastebilene våre blir ranet. - Det er en politisak.
Det er blitt et alvorlig problem for oss. Sjåførene våre er livredde.
Jeg forstår ikke. I år har vi mer mord og voldtekter enn noen gang-
- så om du vil påpeke hvor alvorlig det er, jså er jeg klar over det.
De ansatte sjåførene mine er i fare. De gjør bare jobben sin.
Jeg har gjort alt du ba om. Du har gransket firmaet mitt i to år-
- og jeg har brukt tusener av dollar på advokater-
- for å gi deg alle de opplysninger du har bedt om.
Jeg går ut fra at du ba om det samme av mine konkurrenter.
Med all den informasjonen-
- så lurer vi på om du vet noe om hvem som står bak det.
Det vet jeg ikke. Vi har undersøkt korrupsjon i bransjen dere driver i.
Den har pågått i årevis. Så du har rett. Dere stjeler fra hverandre.
En forfriskende vri på det kundene deres og skattebetalerne-
-har opplevd i 15 år.
Du skal vite at vi respekterer det du gjør for bransjen vår og byen.
Men jeg har aldri tatt noe fra noen. Så når du sier at vi...
- Vi står på samme side. - Nja, både ja og nei.
Du virker som en anstendig mann, Morales.
Derfor føles det ikke riktig å lukke øynene for elefanten i rommet her.
Jeg kan ikke gi deg detaljer, men vi tror du og firmaet ditt-
- har brutt loven og at vi har bevis. Vi går ut med det neste uke.
Det er litt problematisk, men jeg ville informere deg personlig-
-av ren respekt.
Du har en jobb å gjøre. Men du tar feil.
Vi skal bruke alle anledninger til å bevise det for deg.
Abel.
Abel!
Nettopp.
Nå skal vi ikke overreagere. De har ikke utferdiget tiltale ennå.
Statsadvokaten setter oss kanskje bare på prøve.
Jeg vet det.
- Hvordan gikk det? - Statsadvokaten utferdiger tiltale.
Hva? Hvorfor?
Vi vet ikke. Det er kanskje tomme trusler.
Men jeg må vite hva de eventuelt kan ta oss på.
Vi følger bransjekravene i alle henseender.
- Hva betyr det? - Det vet du.
Anna.
Jeg må vite hva de anklager oss for.
...mord i en skolegård. Jakten på morderen som skjøt en elev pågår...
- Se hvem som er her. - Arnold.
Bare bittelitt på sidene, Jimmy.
Vi er ikke alle like hårfagre som Morales.
- Du er en stilig mann. - Jeg vet det.
- Gratulasjoner er visst på sin plass. - Hvorfor det?
Du har skrevet kontrakt på det stedet.
- Jeg jobber med saken. - Du har 30 dager, så det er nok lurt.
Det gjør vi, takk for omtanken.
Jeg så noen av bilene deres borte ved Rego Park.
Jaså? Når da?
Et par ganger.
- Det er mulig. - Er det?
- Ja. - Det markedet er tøft.
Faren min strevde i årevis før han kom seg inn på det.
Alle nye steder er tøffe. Vi ses.
- Elskling. Se. - Er alt bare bra?
- Det er ferdig. - Ja.
Jeg elsker det.
- Hva syns dere, jenter? - Det er kult.
- Liker dere det? - Herlig dør.
- Liker du fargen? - Ja.
- Hva? Hva gjør den? - Jeg vet ikke.
Så, så.
Hei!
Kom tilbake!
Kom hit! Kom hit, din kødd!
Hvor ble du av?
Abel?
- Det går bra. - Herregud.
- Du gjorde jo stor nytte. - Kom.
- Au. - Hvem var det?
Hva mener du? Hvordan kan jeg vite det?
Jeg vet ikke. Noen som ville stjele fra oss.
Nei, vil du ikke være ærlig...
Om han ville advare oss, kunne han ha gjort noe.
- Jeg syns han var ganske tydelig. - Ikke legg for mye i dette.
Vi bor i et nytt, stort hus.
Han var sikkert ute etter tv-en.
Han hadde ingen ting på seg. Det var bare en guttevalp.
Alarmen koples til på onsdag.
Jeg jagde ham bort. Han kommer ikke tilbake.
- Greit? - Ja.
Så gjør vi bare sånn, ikke noe mer.
Du ser på kluten og sier ingenting.
Bare se på kluten. Og rist sakte på hodet.
Etter å ha tidd stille lenger enn det føles behagelig-
- så snur du deg og sier. "Jeg går gjerne gjennom noen tall med dere."
"Er her et sted vi kan sette oss?" Vanligvis blir det matsalen.
De tilbyr deg noe. Samme hva det er, så ta det mest raffinerte.
- Vil du ha kaffe eller te? - Te, takk.
- Hjemmelagd limonade eller brus? - Jeg tar gjerne limonade, takk.
- Hvorfor? - Vi er ikke det billigste valget.
Vi må være best og de vil...
Nei, de må føle at du også vil ha det beste.
Lastebilene våre er de nyeste eller reneste, våre sjåfører tilgjengelige.
Vis dem hvor mye de sparer på vedlikehold i det lange løp-
-og få dem så til å skrive kontrakt.
Men problemet er at om de hyrer deg, så må de sparke en annen.
Det er aldri lett.
Når du har vist dem hva det koster, så titter du opp...
...og stirrer på dem.
Lenger enn du burde.
Dette er ingen spøk.
Du beholder kun jobben om du får dem til å skrive kontrakt.
Jeg er kun opptatt av at firmaet vokser, bryr meg ikke om noe annet.
De jobber hardt for pengene sine.
De andre lurer dem og behandler dem dårlig.
Når du ser dem i øynene, så må du tro at vi er bedre.
Det er vi.
Men ikke noe er så vanskelig som å se noen i øynene og si sannheten.
Det var hyggelig å treffe dere. Velkommen og lykke til.
- Er du klar? - Sí.
Om du trenger noe, hva som helst, så ikke nøl med å ringe kontoret.
Jeg beklager at du ble utsatt for det. Vi ses snart.
Abel. Abel.
Tror du at jeg er klar til å bli selger?
Nei, det tror jeg ikke.
- Jeg klarer nok ikke... - Jo da. Hvil nå.
Catherine?
Catherine. Catherine! Cathy!
Hvor fikk du den fra? Catherine? Hvor fant du den?
- Her ute. - Vis meg. Hvor?
- Den lå her. - Så du den?
- Ja, hun skulle hente ballen. - Maria!
- Er den ekte? - Er vi i trøbbel?
Det skyldes flytting av løs jordmasse...
Hei, Debbie. Unnskylder du oss et øyeblikk?
- Hva er det? - En pistol. En jævla pistol.
Hvor fant du den?
Yngste datteren din fant den i buskene. Hun lekte med den.
Den er ladd og usikret.
Det var ingen tyv som ville ta tv-en vår.
Det var en jævla skurk med ladd skyter som var innom.
- Jeg tar meg av det. - Og hva vil det si?
Dette er ikke en murstein gjennom bilruta eller en annen søt advarsel.
- Ungen vår lekte med et skytevåpen. - Jeg er klar over det!
Jeg skal ta meg av det.
Det er det best du gjør. Du vil ikke like det om jeg blander meg inn.
Ikke gjør noe.
Det skal jeg ikke.
Jeg må snakke med deg.
Jeg fant en pistol utenfor huset hjemme. Noen la den der i går.
- Hvem? - Vi vet ikke.
Herregud...!
Jeg har ikke særlig godt nytt. Heller dårlig.
Statsadvokaten utferdiger tiltale i morgen. Med 14 tiltalepunkter.
Tre av dem alvorlige.
De vet hvordan bransjen funker. De tiltaler oss for å jukse.
Vi har gått litt for langt. Se det som et hedersbevis.
Vi er store nok til at de bryr seg om oss.
Du får dra hjem og gå gjennom regnskapene våre.
- Hvor langt tilbake går de? - Til da du overtok etter Annas far.
Jeg setter i gang.
Én ting til: Banken. Dere to må snakke med dem.
Jeg vil ha dere der. Vær ærlige. Det burde ikke være noe problem.
De har lånt ut penger til større kjeltringer.
Herregud... ok.
- Står til, Bill? - Jeg gjør ikke hjemmevisitter lenger.
- Jeg kunne ha kommet. - Du har større problemer nå.
Denne situasjonen med karene dine kan ikke fortsette.
- Karene mine? - Sjåførene.
Akkurat. Du må gjerne hjelpe oss, for dette kan ikke fortsette.
La dem beskytte seg. Det setter en stopper for dette.
- Det er vi uenige om. - De går på dem fordi de er svake.
De gjør det fordi jeg vokser. Jeg blir sterkere, ikke svakere.
Situasjonen er uholdbar. De tror ikke jeg kan beskytte dem.
Det virker sånn.
Du virker veldig presset. Og det er jo forståelig.
Så...
Jeg skal finne en løsning. Men da bestemmer jeg.
De stiller opp for deg hver morgen fordi jeg sier de skal det.
Du må innse at det er farlige tider og at vi må tilpasse oss.
Det er ikke som da vi kjørte.
Nei, det er det ikke.
- Hvordan gikk det? - Ikke bra.
- Han føler sterkt for det. - Jeg skjønner det.
Han forstår nok ikke helt.
- Hva er det å forstå? - Vel...
- For det første er det ulovlig. - Ikke om jeg sier noe annet.
Det er mitt ansvar at varer transporteres sikkert og raskt-
-i denne byen.
Denne situasjonen får visse personer jeg verdsetter meningene til-
- til å tro at jeg ikke klarer jobben min. Det går ikke an.
Hva foreslår du egentlig?
- Tuller du? - Nei.
- Alle sjåførene får et skytevåpen. - Og bæretillatelse? Når?
- Til fredag. - Er bæretillatelsen ekte?
Det kommer an på hva de gjør.
Dreper de kona si, er den ikke det og da forsvinner jeg lynkjapt.
Bare de viser at de forsvarer seg, så er det overstått.
- Hvem er det? - Jeg vet ikke.
Jeg har ingen jævla anelse.
Takk.
Hei! Se på denne maskinen.
Jeg betalte en fyr fem dollar timen i fjor.
- Peter. - Ja?
- Jeg må snakke med deg. - Jeg ser det.
Jeg vet at du har fått dine lastebiler kapret også-
-men dette har gått helt over styr.
Det var en fyr med en pistol hos meg. Mens kona og ungene var hjemme.
Er alt bra med alle?
Ja, jeg jagde ham vekk.
- Hva kan jeg gjøre? - Vet du hvem som står bak dette?
Abel...
Det er én ting å gå løs på lastebilene og sjåførene mine.
Dette er noe annet.
Har du vært ute for noe liknende?
En gjeng brøt seg inn da jeg var liten. Ingen ting skjedde.
De ville bare skremme faren min. Vi fant aldri ut hvem de var.
Etter det flyttet vi inn i en festning, som denne her.
Karene som slapp deg inn er her for å skyte ubudne gjester.
Ja, men jeg vil ikke leve sånn. Jeg vil ikke det.
- Jeg vil ha noe mer enn dette. - Jeg vet det.
Faren min sitter i fengsel, vet du. Jeg ville leve annerledes enn ham.
- Det har du gjort. - I det store og hele, ja.
Jeg skjønner valgene han tok. Det var den enkleste løsningen.
- Men det er det ikke. - Jo, det er det.
Hvor er han nå?
Han er på sykehuset. Det ser ut til å gå bra.
Det er nok best at du kommer.
Hei.
Jeg er på vei tilbake.
- De har tatt en lastebil til. - Jeg vet det.
- Hvem kjørte? - Leo.
- Er alt bra med ham? - Ja.
Det går ut over sjåførenes sikkerhet og det skader oss økonomisk.
- Det kan ikke fortsette. - Jeg vet det.
Hvordan gikk samtalen? Jeg snakket med ham etterpå.
Jeg sa nei.
- Jeg tror ikke vi kan gjøre det. - Hva sa du?
- Bli med meg. - Tuller du? Er vi der nå?
Må vi gå ut som et par gangstere?
Jeg er det og tiden er inne.
Vi har neppe noen annen utvei. Hvis ikke legger de ned.
De jobber for meg. Det er mine lastebiler, det er mine kunder.
- Det er jeg som har bygd opp alt. - Det er sant. Til det ikke er det.
Lederen for lastebilførerforeningen er den siste vi vil trøble med.
Vi er konk om en måned om de tas ut i streik. Vi har ikke kapital nok.
Det blir slutten på alt vi har jobbet for.
Hvis en av dem skyter noen, får jeg skylden. Det vil jeg ikke.
Jeg skal snakke med ham. Vi må få den kontrakten i boks.
Dette kan ikke fortsette. Vi er så sårbare akkurat nå.
Hvorfor er det så viktig?
- Jeg har satset alt jeg har. - Nei, jeg snakker om alt dette.
Hvorfor vil du ha det? Har du tenkt på det?
Ja, hver dag de siste fem åra.
- Det stedet har fristet meg lenge. - Jeg snakker ikke om det stedet.
Jeg mener alt. Hvorfor vil du ha det?
Jeg skjønner ikke hva du mener.
- Arthur. - Du er henrivende som vanlig, Anna.
Kjenner dere Ian Thompson? En av våre nye sjefer.
Hei, Ian. Alt vel? Bra.
Vel, jeg er sulten.
- Hva skal det være å drikke? - Masse. Vinkartet, takk.
- Hvordan går det? - Vi har hatt bedre tider.
Jeg har hørt det. Det skjer før eller siden.
Sånn er det, Arthur. Derfor ville vi fortelle hva som foregår.
Så du forstår hva vi anklages for og at vi er solide, selv i verste fall.
Ja, men du skal vite at denne mannen har gransket bransjen vår-
-de siste to åra.
Tanken at han skulle peke ut oss er latterlig. Takk.
Jeg driver et lovlydig firma. Vi følger alle standarder i bransjen.
Jeg skal slåss til siste åndedrag for å bevise det.
Ikke noe får stoppe veksten vår. Vi må vite at vi har deres støtte.
Ja. Hva har denne eiendommen som dere mener er så nødvendig?
Siden dere ikke kan vente til disse rettslige tvistene er løst?
Det er et veldig godt spørsmål.
Eiendommen gir oss mange ting. Først og fremst tilgang til elva.
Da kan jeg få drivstoff fra valgfri distributør rett til tankene mine.
For det andre rommer de tankene over 38 000 kubikkmeter.
Da kan jeg kjøpe om sommeren når prisen er lav-
- og selge til kunder og konkurrenter når prisen er høy.
Da styrer jeg min egen skjebne. Men svaret på spørsmålet ditt er vel-
- at det er når det virker farlig å satse at man virkelig skal satse.
Ellers kommer man ikke av flekken og det er ikke noe for meg.
Vi har alltid støttet dere og det skal vi fortsette med.
- Bra. - Takk, Arthur.
Da kan vi droppe middagen.
- Det gikk riktig bra. - Arthur er en bra mann.
- De kommer til å avslutte saken. - Selvsagt.
- Helvete! Gikk det bra? - Ja. Hva faen var det der?
Det var en hjort.
- Den er fremdeles i live. - Pokker.
Du må avlive den. Jeg mener det. Du kan ikke forlate den sånn.
Pokker også.
Faen.
- Er den død? - Nei.
- Du må... - Vet det. Jeg bruker hjulkrysset.
Hei, Maria, beklager at vi er forsinket.
- Jentene har det bra? - Alt er bra.
Du kan gå hjem nå. Vi ses i morgen.
- Hva? - Hva da?
Ja, hva?
Ok. Hvorfor har du en pistol?
Jeg sa jeg ikke ville la dem komme og ta meg eller barna mine.
I motsetning til deg, som bare står der som ei jævla pyse.
- Jeg gjorde noe med det. - Hvor har du fått den fra?
- Det vet du. - Har du bæretillatelse?
- Ikke ennå. - Da er du dummere enn jeg trodde.
Vil du beskytte barna dine? Beskytte dem?
Har du noen anelse hva de gjør med deg om de tar deg med den?
Du kler deg fint og bor flott. Jeg har gitt deg alt du ville ha...
Har du gitt meg?
Og du oppfører deg som den gangsterdattera du er.
Er du helt fjern? Skjønner du hvor latterlig du er?
Få se på den.
Skal du beskytte deg med denne? Vet du hvem som bruker sånne?
Horer!
Du fører oss rett i fella og du skjønner det ikke engang.
- Denne er forbudt i mitt hus. - Da må du beskytte oss.
Det er det jeg gjør.
Kan jeg hjelpe deg?
Én om gangen. Bursdagspiken først.
- Mr. Morales. - Karer...
- Ærlig talt? - Vi vil ikke ha bråk.
Her.
Datteren min har bursdag.
Jeg forstår og jeg beklager. Men vi har en ransakelsesordre.
Hva gjelder det?
- Jeg skal undersøke noe. - Mener han alvor?
Jeg skal faen meg drepe ham.
Abel.
Gi meg fem minutter.
Se til at ungene leker, Maria.
- Mr. Lawrence? - Ja.
Anna Morales. Får jeg et par ord med deg?
Jeg skjønner dere gjør jobben deres, men vi feirer bursdag for en tiåring.
Jeg forstår, men vi må komme inn.
Det er helt i orden. Vi har ikke noe å skjule, men vi er nyinnflyttet-
-og har 20 gjester i huset.
Gir du meg fem minutter, så jeg får alle ut før dere kommer inn?
- Det går bra. - Takk.
- Hvor setter du dem? - Fanken. Gi meg dem.
Du har tre minutter på deg.
- Hva skjer nå? - Gjestene våre går.
Herregud, Anna. Hvorfor gjør vi dette?
Jeg vil ikke de skal gå gjennom dem før meg.
Gå tilbake.
Her. Vær så god. Takk, en til deg. Takk.
- Vær så god. - Kom, vennen.
- Unnskyld oss. - Til deg, kjære.
Noe å drikke?
Nei takk.
- Dette kommer du til å angre på. - Hva behager?
Mannen min er hederlig. Vi er ikke slik som dere tror.
- Jeg vet hvem faren din er. - Så hyggelig, da.
Mannen min er ikke som faren min. Ikke det minste.
Så hadde jeg vært deg, ville jeg behandlet oss litt mer respektfullt.
Ellers garanterer jeg at han gjør det til sin livsoppgave å knuse deg.
Dette var veldig respektløst.
Dere kommer ikke til å finne en jævla ting.
Lastebilene 14-23 er under veis.
30-33 kjører straks ut.
Hvorfor er du tilbake her, 6?
Hvordan går det?
Bare bra. Jeg er nervøs. Skal ut på mitt første kundebesøk.
Det fikser du lett. Hold blikket lenger enn normalt.
Du får se hva som skjer. Lykke til.
- Hei. - Hei.
Godt å ha deg tilbake. Du ser godt ut.
Klar til å jobbe igjen?
- Creo que sí. - Snakk engelsk.
- Jeg tror det. - Det er du.
- Hvor skal du? - En varelevering til Chase.
Manhattan. Det blir enkelt.
Jeg føler meg...
- Sårbar. - Bra.
Du er sårbar. Det er vi alle.
Men for å lykkes og gjøre det stort, må man hele tiden gå tilbake.
Jeg vet hva de vil du skal gjøre, men det gjør deg ikke noe tryggere-
- for da kommer de tilbake med alt de har. Det er derfor vi kjører på.
Vi går tilbake til jobben og det blir bedre tider. Det blir tryggere.
Kjør nå. Du er sterk når du gjør det.
Sterkere, faktisk.
Takk.
- Alex fra Standard Heating Oil. - Hyggelig.
Jeg har resultatene av inspeksjonen. Skal vi se på tallene?
Ja, men jeg har et spørsmål om utsuget. Kan du ta en titt på det?
Selvsagt.
Jeg går opp. Noe å drikke? Kaffe, te?
- Jeg tar gjerne te. - Jeg foretrekker kaffe.
- Vær så god. - Så hva lurte du på...
Cathy! Cathy! Cathy! Jeg er på brua på 59th Street!
- Hvem er dette? - Cathy, kom! De kommer igjen. Hjelp!
- Hvor på brua er du? - Hjelp!
Julian? Julian!
- Se opp! Han har pistol! - Dra til helvete!
- Slapp av! Hva gjør du? - Slapp av selv!
- Vil du virkelig gjøre dette? - Skal jeg skyte?
- Vil du drepe noen? Tenk over det. - Gå tilbake, jævler!
- Ta det rolig! - Gjør det selv!
- Gikk det bra, John? Traff han? - Nei.
- Hvor er han? - Faen!
- Han er framme i fronten. - Du kan drepe noen.
Det burde du tenkt på før!
Herregud.
- Snuten! Snuten! - Faen! Faen!
- Hent bilen, John! - De kommer derfra!
- Helvete! - Jeg løper!
- Det er best du løper. - Gå tilbake til bilene deres.
Gå tilbake til bilene deres! Opp med farten!
- Ta høyre side. - Stans! Slipp våpenet!
Der er han. Var du nødt til å leke helt?
- Dra til helvete. - Kunne du ikke gitt oss lastebilen?
- Så de at du gikk inn her? - Jeg tror ikke det.
- Så de deg eller ikke? - Nei!
Det er en dør fire etasjer ned. Du kommer ut til en park.
- Dra til helvete! - Bare hyggelig.
- Hvor er lastebilen nå? - Den står på brua.
- Hvor mange skudd skjøt de? - Jeg vet ikke.
Det er meg, Cathy. Hva snakker du om? Skudd?
Noen skjøt på lastebilen til 16 på 59th Street-brua. Det var Julian.
Han er forsvunnet. Han flyktet.
Abel?
Han er her.
Kan du la oss være alene litt?
Takk for at du tar deg tid.
Jeg hørte det.
Vi har ikke noe med det å gjøre. Jeg driver ikke firmaet mitt sånn.
Jeg har faktisk advart mennene mine mot sånt.
- Det er ikke bra for noen av oss. - Nei visst.
I min jobb utnytter vi alle fordeler vi kan. Sånn er det for dere også.
Etterforskningen pågår fremdeles. Jeg setter pris på at du er her-
-men jeg har ikke noe å fortelle deg.
For et jævla rot!
- Vet du hvor han er? - Nei.
Overlat ham til oss når du vet det.
Når sånt skjer i en bransje jeg har ansvaret for å rydde opp i, -
-stiller det meg i et dårlig lys.
Jeg finner ham.
Det er fire kuldegrader ute.
Det er overskyet vær og utrygt for snø.
En gal knivmann er på frifot på Manhattan.
Å nei, nei...
Tre svarte ofre og en latinamerikaner.
Vitner til to av knivstikkingene beskriver en hvit mann...
Greit.
- Abel. - Arthur.
Jeg ville snakke med deg personlig. Vi kan ikke stille opp på torsdag.
Du får ikke lånet. Jeg ville si fra, så du kan finne en løsning.
Takk for at du kom.
- Dette er galt. - Jeg vet det.
- Dere setter meg i litt av en knipe. - Ja.
Jeg nedbetalte første lånet mitt til deg for 11 år siden.
- Jeg vet det. - Husker du vilkårene?
Jeg fikk fem års nedbetalingsfrist. Vet du hvor lang tid det tok?
- Sju måneder. - Seks og en halv.
Jeg betalte 40 % i forskudd her. Du sa dere ville stille opp for meg.
Du har tre alvorlige, helt forskjellige tiltaler mot deg.
Et av dem med 16 punkter, alt fra bedrageri til skatteunndragelser.
Og i dag får jeg vite at du bevæpnet hele sjåførflåten din-
- noe som førte til skyting på 59th Street-brua.
- Ikke noe av det er sant. - Kanskje ikke.
- Kanskje? - Det spiller ingen rolle.
Jo, det gjør det. Det er viktig at du vet at vi ikke gjorde det.
Jeg vet det. Jeg gjør det.
Men det spiller ingen rolle. Jeg kan ikke gjøre noe. Beklager.
Jeg skaffer pengene.
Det vet jeg at du gjør.
Fanken.
Jeg...
Kom.
- Det er fryktelig. - Ja.
- Hvor er han? - Vi leter etter ham.
- Har de funnet de andre karene? - Nei.
Er alt bra med deg?
Nei, det er det ikke.
- De trakk seg. - Hvem da?
Banken.
- Hva innebærer det? - Vi får skaffe penger andre steder.
Vi har to dager på oss.
Kom inn.
- Takk for at jeg fikk komme. - Selvsagt. Sett deg.
Har du sett Julian?
Nei.
- Vi må finne ham. - Jeg vet det.
- Jeg er urolig for ham. - Jeg også. Veldig.
Vi ville ha støttet ham. Skjønner ikke hvorfor han flyktet.
Ikke jeg heller. Frykt?
Han ville at du skulle være stolt av ham.
Det vet du vel?
Selvsagt vet jeg det. Men denne gangen gikk det ikke.
Nei.
- Hvordan klarte du det? - Hva da?
Alt dette.
Det var alt han ville ha.
Jeg vet det. Og det er leit, for han var en talentfull ung mann.
Men iblant tar vi beslutninger vi ikke får sjansen til å angre på.
Luisa?
Jeg må få vite hvor han er.
Han må gå til politiet.
Oppførselen hans skader meg og firmaet mitt.
Andres svakhet får ikke ramme meg.
Hvis han gjør det rette, tar jeg meg av alle forpliktelsene hans.
Deg og familien din.
- Si det til ham når du ser ham. - Ja vel.
- Har han ståler? - Hva?
Penger. Har han tatt ut penger fra banken?
Nei, nei. Eller jeg vet ikke.
Du må begynne å følge med på sånt.
Det er viktig at vi finner ham.
Julian! Ikke flykt, Julian! Han kommer mot deg, Andrew!
Vi har ham.
Jeg forstår hvorfor du løy, men det var dumt.
Jeg er beste muligheten din.
- Han overlater meg til politiet. - Klart vi gjør det.
Du har satt på spill alt han har jobbet for. Var det opp til meg-
-hadde vi løst det annerledes.
De sa at du avfyrte fire skudd. Stemmer det?
- Jeg vet ikke. - Hvor er pistolen?
- Jeg kastet den i elva. - Bra.
Ved ansettelsen sa du at du hadde rent rulleblad. Er det sant?
- Hvorfor skal dette spolere alt? - Jeg spurte om du har vært arrestert.
Nei.
For ingen bank vil låne oss penger. Får han ikke kjøpt den eiendommen-
- mister han kompisen din alt. Så derfor.
Her.
Dette er en advokat. Han møter deg ved politistasjonen.
Du jobber ikke for oss lenger. Du har fått sparken.
Abel betaler advokaten.
Lykke til.
Jeg er lei for det.
Jeg vet det.
Jeg var redd.
- Ja, jeg vet det. - Blir du aldri redd?
Jeg har alltid mest av alt vært redd for å mislykkes.
Det har ikke alltid vært sånn.
Jeg er lei for det.
Bra.
Ok.
Jeg er ikke... sterk.
- Det er ikke nødvendigvis sant. - Sann mine ord, jeg er ikke det.
Det holder, Julian.
Du...
Jeg er lei for det.
- Han stikker av! - Hei! Stans! Kom tilbake!
Politi forfølger mistenkt til fots.
- Takk for at du tar imot meg. - Bare hyggelig.
Vi har møttes før, men jeg visste ikke at du var Sauls barnebarn.
Jeg er det. Bestefar stolte ikke på at barna hans kunne drive firmaet.
Du har prøvd å kjøpe bestefars firma flere ganger.
Hans mål var å holde seg frisk og gi meg firmaet. Det har han gjort.
Jeg setter pris på besøket ditt, men vi er ikke til salgs.
Jeg er ikke her for å kjøpe firmaet.
Men som du snart får erfare, så er noen år bra og andre ikke.
Jeg betalte en betydelig sum i forskudd for Bayfront-terminalen.
- Jeg forstår. - Og...
...på grunn av omstendigheter jeg ikke har kontroll over...
...har banken min latt meg i stikken.
Derfor er jeg her.
Med lua i hånda. Jeg trenger et lån.
Det er åpenbart at du setter betingelsene.
Men om om bestefaren din tiltrodde deg firmaet sitt-
- så er jeg villig til å stole på deg som långiver.
Hvor mye?
Jeg trenger 1,5 million dollar.
Kan du gi oss et øyeblikk?
Ja?
Du kan gå inn igjen.
Vi kan tilby deg 500 000, 20 % rente, nedbetales på ett år.
Og så vil vi ha en fem års grossistavtale-
- for 950 kubikkmeter per år fra det nye anlegget ditt.
Greit.
Takk.
Jeg vil takke dere for at dere prøvde å hjelpe til med sjåføren.
Vi trodde ikke han ville flykte.
- Politifolka var heller ikke obs. - Jeg beklager.
Ms Lange.
Vi gjør oppmerksom på at det er best for dere-
- at dere ordner opp i dette fort. - Det kan vel hende.
Så vi har et tilbud til dere.
Jeg skal gi ham det.
- Det er bra. - Greit.
Jeg trenger mer tid.
Klart du gjør.
Jeg vet at avtalen vår ikke tillater det.
Men jeg trenger mer tid.
- Vanskelige tider for forretninger. - Ja, det er det.
Jeg...
Jeg gir deg tre dager, men da er det slutt.
- Takk. Takk, Joseph. - Bare hyggelig.
Abel! Slå deg ned, er du snill.
- Andrew... - Står til?
Abel...
Abel?
Slutt.
Vi fikk tid til en prat før du kom, Abel.
Vi er alle i stand til å lyve for våre egne mødre på deres dødsleie-
-men vi har kommet fram til...
Og jeg kan si at vi er ganske sikre, etter en åpen og ærlig samtale-
-at de som står bak dette-
- ikke jobber for noen i dette rommet.
Som du vet, fins det mindre distributører som ikke er her i dag.
Takk, Peter. Det kan stemme.
Men siste halvåret er 416 kubikkmeter drivstoff stjålet fra meg.
Jeg ba Bill om å samle dere fordi folkene ved dette bordet-
- er de eneste i 300 kilometers omkrets som kan kjøpe og lagre-
-så store mengder.
Så...
Uansett hva det er for piss dere har sagt til hverandre, så har en, to-
- eller tre av dere tillatt dette ved å kjøpe fra disse feigingene.
Eller enda verre: dere hyrte dem til å gjøre det.
Så jeg ber dere slutte.
Straks.
Vær stolte av arbeidet deres og slutt.
- Hei. - Hei.
Hvordan går det?
- Jeg er kommet til 1975. - 1975. Det var et bra år.
Ikke?
- Hvordan ser det ut? - Jeg vet ikke ennå.
Jeg tror ikke det er så farlig som de påstår. Jeg visste hva jeg gjorde.
- Hvordan gikk det for deg? - Jeg fikk tre dager til.
Så bra.
Jeg fikk et lån av Saul, men vi mangler en million.
- Skal du besøke lillebroren din? - Det første jeg gjør i morgen.
- Og Peter? - Antakelig.
Hvordan er det med jentungene? Har ikke sett dem på evigheter.
De har det bra.
Jeg sa god natt til dem.
Jeg sa at pappaen deres tar seg godt av oss.
Jeg sa at det han vil, det får han alltid til.
Og at ingen i hele verden kan hindre ham i det.
- Det gjør det bryet verdt. - Selvsagt.
Se på oss, det er det.
Jeg vet det. Jeg vet det.
- Bra jobbet, Morales. - Jeg tar en pause.
- Det var ikke meningen å forstyrre. - Vi er ferdige.
- Jeg visste ikke at du skulle komme. - Ikke jeg heller.
- Du har vokst. - Du så meg for en måned siden.
Vet det, men du har det.
- Hvordan får du gjort noe her? - Det får jeg ikke.
Jeg har det litt tøft akkurat nå.
- Å? - Ja, det er sånt som skjer.
Skjønner.
- Bra. Jeg trenger signaturen din. - Hva er det?
Det er et korttidslån på huset vi eier.
- Det er bare verdt 150 000. - 210 000.
Når begynte du å trenge simple korttidslån på 200 000?
Jeg sliter litt nå.
Takk.
Det er godt å se deg.
Glad i deg.
- 14, skal du sjekke DiMicos tank? - Ja.
- Fanken! - Gå ut av lastebilen!
Hvem er det? Eddy!
- Cathy! Hva skjer? - 17, to karer kommer mot meg.
- Hvor er du? - Hall Street/Flushing Avenue.
- Jeg prøver å komme meg unna. - Jeg prøver å finne deg.
Eddy? Eddy! Abel!
Abel!
Helvete! Abel! Den veien!
Helvete!
Faen...
Neste stopp 50th Street. Dette er B-toget til Bronx.
B-toget til Bronx, neste stopp 50th Street.
Neste stopp 50th Street. Dørene åpnes på høyre side.
Hvem hyrte deg?
Hvem jobber du for?
Hør etter. Vennen din er død.
Hvem hyrte deg?
Vær så snill...
Vær så snill!
Gå!
Kom deg vekk.
Takk.
Jeg jobber ikke for noen.
Men jeg solgte drivstoffet ditt til Far Rockaway i forrige uke.
Hei. Jimmy, gir du oss et par minutter?
Greit.
- Vel talt i går kveld. - Takk.
- Hva kan jeg hjelpe deg med? - Jeg ville hente sjekken min.
- Hvilken sjekk? - Den på 213 000 dollar.
- Hvorfor syns du det er morsomt? - Jeg vet faen ikke hva du snakker om.
Det er det jeg har mistet det siste halvåret.
- Jeg har ikke vært innblandet. - Å nei?
Far Rockaway-anlegget ditt kjøpte drivstoff fra en av de stjålne bilene.
Det er ikke mulig.
Arnold, jeg sto på en av mine kaprede lastebiler for noen uker siden-
- og lurte på hvilke feiginger som sto bak kapringene.
Da kom jeg på at den lasten var kjøpt fra en pram i Texas.
Som du vet, er Texas merket Ç4.
Har du kvittering for innkjøpt drivstoff merket Ç4 det siste året?
Så jeg tipper at du minst har... Hva?
...17 kubikkmeter merket drivstoff i den lille tanken din akkurat nå.
- Hvor mye? - Jeg sa 213 000.
- Jeg trenger en dag. - Greit.
Jeg har bare kjøpt av dem.
Jeg har bare kjøpt et par laster. Jeg vet ikke hvem de er.
- Dette kan ruinere meg. - Jeg skulle skvise deg ut neste år.
Men hvis du er så jævla desperat, vil det ikke ta så lang tid.
- Du savner vel faren din nå? - Det var ikke bare jeg som kjøpte.
Greit, finn ut hvem de andre var, så kan de bli med og spleise.
Men jeg vil ha hele beløpet i morgen, ellers banker FBI på hos deg.
Der er han, den kappekledte korsfarer.
Kom opp.
- Går det bra? - Ja.
- Takk for at du ville møte meg. - Selvsagt.
Hva vil du?
Jeg trenger et lån.
- Det vil du ikke gjøre. - Nei, gjett.
Men her er jeg.
- Hvor mye snakker vi om? - 600 000 dollar.
Herregud, Abel...
Det er et problem.
- Ja, men hvis jeg ikke får det... - Hva stiller du som sikkerhet?
- Terminalen. - Jaså?
- Hvem andre har sikkerhet i den? - Du får pengene dine, Peter.
Jeg respekterer det du har gjort, Abel.
Derfor satte jeg ikke hardt mot hardt når du stjal kunder fra meg.
Du er god på det du gjør, antakelig bedre enn oss.
Men dette er noe annet. Du bør ikke ende opp der.
Vi er ikke snille folk som man låner tre kvart million av.
Jeg vet det.
Jeg skal tenke på det.
Vi burde begge tenke oss godt om.
- For en dag. - Ja.
Går det bra med deg?
Ja da.
Og broren din?
Han har det bra. Jentene der oppe er...
Slutt.
- Fantes ikke sånne jenter på min tid. - Hold kjeft.
Hvordan gikk det?
- Jeg tror det ordner seg. - Tror du?
Tre forskjellige lån. Et salig rot. Og på de betingelsene...
- Peter viste sitt sanne jeg. - Beklager.
Jeg har kjempet for ikke å bli en gangster-
- og nå, etter min største handel, kommer de til å eie meg.
- Hva er dette? - En bankkonto.
- Hvem sin? - Vår.
Vår?
- Hvor mye står det på den? - Mye. Det vil hjelpe deg.
Nok til å betale ut Peter.
- Hvor kommer pengene fra? - Abel.
Hvor kommer pengene fra?
Jeg har melket firmaet for penger.
- Anna... Hvor lenge? - Siden starten.
I tilfelle det ble dårlige tider, men så begynte du å ta sjanser.
Jeg hadde ikke noe valg. Jeg ville ikke havne på bar bakke.
- Hva skal jeg gjøre med dem? - Bruk dem.
- Er de hvite? - Hva mener du med det?
Hvis jeg skulle gå til dem som prøver å få oss i fengsel-
- med en sjekk fra denne kontoen, graver jeg da graven dypere-
-eller løser det problemene mine?
- Hvite penger, som alt vi har tjent. - Jævla pissprat.
- Jeg kan regnskapsføre dem. - Dette vil jeg ikke være med på!
La pengene være der de er. Bruk dem når de fengsler meg.
Hva er planen din, da?
- Jeg ordner det, uten noe juks. - Du er ikke sann, altså!
Du tror at du lyktes med hardt arbeid, flaks og sjarm.
Herr amerikanske drømmen! Du har ikke flaksen din å takke.
- Det var jeg som sto bak alt. - Du stjal fra meg!
Du har vært flink til ikke å la egoet komme i veien for forretningene.
Så ikke begynn på grunn av meg.
Vi bruker pengene. Dine penger. Det er smart tenkt.
Det er våre penger.
Jeg vet det.
God morgen.
Kan jeg få pennen?
De jævlene.
Hvorfor 11 000 ekstra?
De hadde drivstoff igjen i to tanker. Det er en bra pris.
Mazel Tov.
- Takk. - Takk.
Gratulerer.
- Visste du om det? Om pengene? - Ja.
- Du burde ha fortalt meg det. - Vet det. Beklager.
Se her.
Jeg visste ikke at vi hadde denne utsikten på baksiden.
Det gjorde jeg.
Det er vakkert.
Abel!
- Nå? - Kastet du den ikke i elva?
- Jeg gjorde ikke det. - Jeg ser det.
Jeg har ingen steder å gå.
- Ingen lett utvei. - Faen ta deg.
Faen ta deg!
Jeg har ikke noe. Ingenting.
Og på en eller annen måte har du fått alt du ville ha.
- Det var ikke meningen. - Hva mener du med det?
Jeg vet hva du ville ha.
Jeg vet det, men det må du glemme nå.
Jeg er lei for det. Du ga meg en bra mulighet.
Ikke sant?
Jo.
Du ga meg en bedre sjanse enn jeg fortjente.
Ikke sant?
Nei.
Du ser bakover. Se framover, det er kun det du har kontroll over.
Ta deg av familien min, er du snill.
- Julian? - Vær så snill, gjør det.
Abel!
Vær så snill, ta deg av familien min.
Det skal jeg gjøre.
Ring politiet.
Morales...
Det var fryktelig trist. Kjente du ham godt?
Ja, det gjorde jeg.
- Han må ha vært under stort press. - Ja, han var det.
Trist.
Takk for at du kom. Jeg ville det skulle gjøres riktig.
Jeg tar ikke imot tilbudet ditt.
Jeg godtar ikke å bli tiltalt for å ha gjort noe ulovlig.
Jeg vet det.
- Jeg er ikke kriminell. - Det er antakelig riktig.
Men jeg kan ikke ha dere hengende etter meg for å få meg i buret.
Jeg setter pris på en god dyst, men dette skader forretningene mine.
Så jeg vil ha en avslutning på dette.
- Det kan nok ordnes. - Bra.
Hørte at du fullførte terminalkjøpet i dag.
Ser sånn ut.
Jeg visste ikke at dette var planen din.
Jo, det har det vært lenge.
Dette gir deg en maktposisjon. Når du får stedet opp å gå-
- vil du få stor innflytelse, også politisk.
Vi har alle ambisjoner, Abel.
Iblant trenger vi hjelp til å oppfylle dem.
Ja.
Du har nådd veldig langt på veldig kort tid.
Det føles ikke sånn.
Men du skal vite at jeg alltid valgte den veien som føltes riktig.
- Føltes riktig? - Det er ikke resultatet som teller.
Det er veien fram til det.
Det fins alltid en riktig vei fram dit.
Og denne er det.
Jeg håper det.